Detta har hänt...
Hur ska vi kunna ha en relation som läget är nu?
Norma behöver inte få veta att jag är här.
Du är min son.
Det här är Annika, rum fyra.
När såg ni henne senast?
Igår kväll. Hon skulle in till stan.
Norman åkte med henne för att visa vägen.
Varför ljög du för mig?
Du borde inte ha åkt med henne.
Varför inte?
Du får inte åka bil med tvivelaktiga kvinnor.
- Du är fånig. - Nej, det är jag inte.
Tänk på Blaire Watson.
Har ni tittat i hennes rum?
Där finns kanske någon ledtråd om vart hon åkt.
Vad är Arcanum Club?
En jaktklubb. Väldigt exklusiv.
Vad har detta med dig att göra?
Det är en ung kvinna.
Som bor på mitt motell. Som saknas sen två nätter.
När såg ni henne senast?
Norman såg henne senast.
Han åkte med henne till stan.
Han har inte sett henne sen dess.
- Tack för att ni kom så fort. - Ingen orsak.
Förlåt att jag måste be er göra detta.
De fann henne flytande i tidvattnet.
Okej.
Jag tror att det är hon.
Jag känner igen nagellacket på tårna. Jag tror att det är hon.
Det är inte hon.
- Är ni säker? - Jag är säker. Ja.
- Vad har hänt? - Jag spydde ner mig själv i bilen.
Har du varit i något bårhus? Lukten är kväljande.
Det var inte hon.
- Var det inte? - Nej.
Var det likt henne?
På sätt och vis. Det var svårt att säga.
Men du är säker?
För Guds skull, ja, jag är säker.
Sa sheriffen nåt om var Annika är?
Varför skulle han det? Han vet inte.
Han har varit upptagen med den andra döda flickan.
Du behöver inte vara så snäsig.
Annika är fortfarande borta.
Jag vill inte prata om det.
Jag är utmattad av att tänka på det.
Skolan börjar idag.
Det är 20 år sen jag gick i skola.
Jag kunde vara mamma till alla.
Sluta prata om det där.
Förlåt, jag vill bara känna mig normal nu.
Det är inte vårt problem.
Det är hemskt men det är inte vårt problem.
Låt det vara.
Ursäkta, jag letar efter grundkursen i marknadsföring.
Den är i huvudbyggnaden.
Ekonomikurserna är där.
Tack.
Förlåt, det där är min plats.
Det finns en trave stolar där.
Ni kan hämta en.
Okej.
Ursäkta, kan ni flytta er lite?
Välkomna till grundkursen i psykologi, Psykologins historia.
Jag är säker på att, precis som jag,
har ingen av er valt att studera psykologi,
för att det var det minsta fel på era egna liv.
Men under tiden,
har jag er och ni har mig
så vi får göra det bästa av det.
Ska ni gå redan?
Jag har inte ens kommit till Mesmer.
En hypnosterapeut. Han är urintressant.
Jag är i fel klassrum.
Tror ni inte att psykologi vore en bra idé?
Har du fortfarande inte hört nåt?
Du är fin.
Är jag?
Ibland tröttnar jag på mina vanliga kläder.
Alex.
Det gäller väl jobbet
du brukar inte komma hit annars,
aldrig, faktiskt.
- Vi sa väl för en halvtimme sen? - Sa vi?
Förlåt. Det är nog kontorets fel.
Om du jobbar...
En död flicka hittades i tidvattnet i morse.
Du behöver en bättre öppningsfras och en bättre slips.
Jag skulle inte gå dit.
Vad var det för flicka? Var det en liten flicka?
En vuxen tjej.
Tjugoårsåldern. Blond. Vacker.
Saknas det nån efter er lilla fest?
Jag vet inte.
Det var många vuxna tjejer här.
Hade ni roligt?
Jag drack några glas och där var folk jag behövde prata med.
Inget annat?
Lite för offentligt.
Jag känner att du dömer mig.
Nej, Bob.
Jag ska inte fördöma era sexpartyn.
Jag har en idé.
Vi kan väl leka "Vad är värst."
Sexpartyn, eller att låta ett knarkkrig bryta ut i stan,
så att narkotikapolisen kommer,
och bränner ner våra handelsvaror.
Du vill nog slippa det valet.
Det kommer att bli ett val, valet av nästa sheriff.
Ditt moraliska övertag är obefintligt.
Tror du att jag tänker överse med ett brott,
på grund av vad som hänt de senaste månaderna,
att du ska gå fri på grund av det, så har du fel.
Varsågod, huset bjuder.
Två dagar till, sen kan vi börja med takstommen.
Bilen kommer imorgon.
- Vad ska ni använda? - Furu.
Värdelöst. Här regnar mycket så du behöver nåt hårt, som ceder.
Eller redwood.
- Det skulle bli dyrt. - Redwood är dyrare,
men inte lika bra som ceder.
Hur mycket skiljer det?
Kanske 1000 dollar, kanske 1500.
Så mycket har jag inte.
Ring brädgården. Ändra beställningen.
Jag betalar.
Det får du inte.
Seså. Han erbjuder sig ju.
- Håll dig utanför. - Det är inte hela världen.
Jag har pengar från försäljningen av mammas hus
som jag inte använt än.
Låt mig betala.
- Jag vill inte ha dina pengar. - Jag har pengar. Ta emot dem.
Jag vill inte ha dem.
Okej. Det är lugnt.
Alex. Jag lagar middag. Kom in.
Jag kom inte för att hälsa på.
Va?
Jag måste prata med Norman om flickan på bårhuset.
Varför? Han kände henne inte.
Ifall hon har nåt med Annika Johnson att göra. Norma...
Varför skulle hon ha det?
Vad kan Norman veta?
Han var inte vän med den där Annika.
Du och jag känner varann, Norma.
Du sa själv, på festen,
att Norman var den sista som såg Annika.
Jag sa att han körde henne in till stan, och sen åkte tillbaka till motellet.
- Det var allt. - Vad är det, mamma?
Sheriff.
Det är en flicka vars kropp hittades i träsket i morse,
inte Annika.
Men hon var ungefär i samma ålder, jag undrade bara
om det kanske fanns nåt samband mellan dem.
Får jag ställa några frågor, Norman?
Naturligtvis, kom in.
Han pratade knappt med Annika.
Skulle du inte laga mat?
Det här verkar viktigare.
Nej, jag kan svara på sheriffens frågor.
Gå och laga middag.
Okej.
Men jag finns här om ni behöver mig.
Ja, jag vet var köket är.
Vad vill ni veta?
Berätta om Annika.
Vad visste du om henne?
Hade du pratat med henne?
Ja, lite.
Jag bytte en glödlampa åt henne.
När ni pratade,
sa hon att hon var prostituerad?
Inte rent ut,
men jag fick den uppfattningen.
Hon skulle jobba på en fest. Hon verkade inte som en trollkonstnär.
Men, ja,
jag tror att hon antydde att hon var prostituerad.
Varför skulle hon antyda det?
Det vet jag inte.
Vi pratade bara.
Jag berättade hur svårt min mamma haft det.
Jag anförtrodde mig åt henne, så hon kanske ville anförtro sig åt mig.
Hon kanske är ensam.
Ja, det är nog ett ensamt liv.
Ja.
Ja. Det kan jag tänka mig.
Kvinnor verkar ha förtroende för dig.
Gör de?
Jag tänker på Blaire Watson.
Hon litade på dig.
Jag tycker om kvinnor.
Kanske för att jag levt nära mamma i många år.
Ja, kanske.
Verkade Annika nervös?
Inte mer än de flesta kvinnor, ni vet?
Har ni träffat mamma?
Sa hon att hon hade problem?
Nej.
Hon skulle träffa en kompis.
Hon sa inte vem.
Jag körde hennes bil för att visa henne var baren fanns,
sen bad hon mig köra tillbaka bilen.
Hon tänkte dricka alkohol.
Såg du personen hon skulle träffa?
Nej.
Jag tänker visa ett fotografi
och du ska tala om ifall du såg nån utanför baren
som såg ut så här, när du släppte av Annika.
Nej, den där kvinnan har jag aldrig sett.
Har ni förhört alla knäppskallar i stan?
Nån av dem vet säkert mycket mer än vi gör.
Det gäller inte "oss", mamma. Han frågar mig.
Jag är nästan klar.
Nämnde ett ställe som heter Aracanum Club
eller en Bob Paris?
Nej.
Tyvärr.
Jag önskar att vi kunde ha varit till mer hjälp.
Om ni kommer ihåg något mer,
något som har med Annika Johnson att göra,
- ring mig genast. - Naturligtvis, sheriffen.
Det ska vi göra.
Ha en trevlig middag.
Hur kan du behandla mig så inför andra?
Jag skyddar dig.
Nej, jag vet vad du håller på med. Sluta.
Jaså, herr viktigpetter?
Vad gör jag som du vet så mycket om?
Varför sa du till sheriff Romero att jag var den sista som såg Annika
innan hon försvann?
- Det gjorde jag inte! - Jag hörde dig!
Jag vet inte. Det slank ur mig.
Men på en fest?
Det verkar inte som festprat.
Varför var ni på en fest?
Det kanske kan förklara saker och ting.
Var det samma natt som du var finklädd
och välte omkull skylten vid förbifarten?
Ja.
Varför gick du på festen den kvällen?
Kanske för att jag sa att Annika skulle jobba på en fest,
och du sökte efter henne?
Och av nån anledning var Romero där,
och du blev upprörd,
och berättade för honom vad som bekymrade dig?
Det är det saken gäller, eller hur?
- Det som bekymrar dig. - Sluta.
Nej. Du kan sluta ljuga om mig.
Jag var inte den siste som såg henne.
Jag släppte av henne. Hon träffade en vän.
Okej, Norman.
En av oss har problem.
Jag är trött på att alla tror att det är jag.
BATES MOTELL KONTOR
- Hej. - Hej.
Är Dylan här?
Nej. Vill ni lämna ett meddelande?
- Jag har en leverans. - Jag kan skriva under.
Det är inte en sån leverans.
- Det är en massa... - Äkta magisk hampa.
Prima vara. Redo för utplantering.
Om jag förklarar vägen, kan ni köra till hans gård?
Nej.
Ju mindre jag vet om odlingarna, desto bättre.
Ni tar emot dem, annars kör jag dem tillbaka.
Det går bra, vilket som.
Fan.
- Hej, Emma! - Hej.
Vad gör du här?
Nån flummare körde dina plantor till motellet.
Norma vill nog inte hitta dem framför motellet.
Nej, det vill hon nog inte.
- Hej, Emma. - Gunner?
- Vad snygg du är. - Tack.
Vad gör han är?
Han behövde ett jobb.
Känner du honom?
Han bodde på motellet förra sommaren.
Vilken fint litet ställe, Dylan.
Ja.
- Visst är det vackert? - Väldigt.
Och det är bara ditt.
Dylan?
- Hej, jag heter Emma. - Hej, hur står det till?
Det här är min morbror Caleb.
- Normas bror? - Ja, det är jag.
Han är i stan några dagar så han hjälper mig med ladan.
Emma...
Emma jobbar på motellet.
Motorn har skurit så vi behöver en ny cirkelsåg.
Jag ska komma ihåg det.
Okej.
Jag ska ta itu med balkarna.
Bor din morbror här?
Ja.
Hurdan är han?
Vet inte. Jag har inte känt honom länge,
men han verkar okej.
Hur länge ska han bo här?
Vet inte.
Vet din mamma om det?
Nej.
De kommer visst inte överens.
Kan du hålla tyst om att du träffade honom här?
Självklart. Jag ska inte säga nåt till nån.
Norma eller Norman.
Jag lovar.
Tack, Emma.
Ursäkta. Ursäkta.
Förlåt.
Hej. Jag är glad att jag såg er.
Jag har parkerat på er plats.
Jag har ingen tjänst.
Jag har ingen parkeringsplats.
Vad kan jag göra för er?
- Jag vill be om ursäkt. - För vad?
För hur jag uppträdde igår.
Jag borde ha sagt att jag var lärare.
Jag blev arg när ni inte ville flytta er,
och reagerade med passiv aggressivitet,
vilket var olämpligt, jag ber om ursäkt.
Vi uppför oss alla illa ibland.
Det är första dagen. Mina känslor tog ut sin rätt.
Min exfru brukade säga, "De första dagarna är värst."
Förlåt om jag gjorde er illa till mods.
Ni hade inte förtjänat det.
Så vänligt av er. Tack.
Är det bra nu?
Ja.
Det är inte hela världen.
Men tack för att ni bad om ursäkt. Det var vänligt.
Om ni har varit stressad kanske jag kan hjälpa er?
Det tror jag inte.
Så säger alla innan de prövar med terapi.
Ni är lite påstridig.
Jag erkänner.
Jag har en teori som jag kallar "De skadades hemliga klubb."
Folk som har haft en svår uppväxt,
känner igen andra som också har haft det.
Det är som en aura som vi uppfattar omedelbart.
Jag har aldrig träffat er förut,
men ni ser snäll och känslig ut.
Ni verkar ha lidit.
Jag vet inte om ni aldrig prövat terapi förut,
eller om ni fått massor, men om det första stämmer
och om ni funderat på att sätta er och prata med nån
om allting
som ni burit på i hela ert liv,
så kanske ni kan ringa mig.
Jag har hennes riktiga namn.
Lindsay Davis. 22.
Född i Omaha. Bor i LA.
Hon flög till Portland för fyra dagar sen.
Hon har pendlat till White Pine Pay
en helg i månaden i elva månader.
Vi hittade hennes profil hos ett dyrt eskortföretag.
- Hur dyrt? - 10000 dollar för en helg.
Det gör listan kortare.
Sheriff Romero?
Ja?
Jag visade bara leg och blev insläppt.
Du kanske borde skärpa säkerheten.
Jag heter Marcus Young.
- Kandidat till sheriffposten? - Ja.
Jag tyckte att det vore trevligt att träffas.
Varför det?
För att prata.
Får vi en minut här.
Jag gillar den här stan.
Var bodde ni förut?
Jag jobbade som polis i elva år i Stokely i Missouri.
Södra Missouri.
De sista fyra åren som sheriff.
Men jag är ingen nykomling här.
Jag har fiskat här uppe flera gånger.
Pappa har många vänner här.
Tyckte de att det vore en bra ide om ni kom hit
och ställde upp i valet?
Jag inser att detta inte är roligt för er.
En sheriff
är som en fotbollstränare.
Man fortsätter så länge man kan.
Men till slut kommer det några dåliga säsonger.
Då är det dags att gå vidare.
Det är bara ett problem, Marcus.
Jag tänker inte gå vidare. Jag stannar här.
Du kommer inte att bli nästa sheriff.
Hoppas du får lite fisk.
Hoppas du inte har sålt ditt hus i Missouri.
- Lägenhet. - Förlåt?
Det är en lägenhet.
Jag har hyrt ut den.
Jag måste jobba nu, Marcus.
Jag är glad att du fick se kontoret
men detta var sista gången som du var här.
Du hittar väl ut själv?
Okej.
Tack för att jag fick komma förbi.
Trevligt att träffas.
Morden är alltid svåra.
Säg till om jag kan vara till hjälp.
Vi kom hit till Montreux
På stranden av Lake Geneva
Vad är det här?
Jag sa ju att jag inte vill ha nåt timmer.
Jag har inte köpt nåt timmer.
Var kommer det ifrån?
Ingen aning.
Jag gick ned till floden för att fiska.
Hux flux, när jag kom tillbaka var det där.
- Försök inte. - Gunner kanske har köpt det.
- Gunner har inga pengar. - Nä.
Han är en bra kille men han röker för mycket.
Han borde inte få använda elverktygen.
Det här är min gård.
Jag borde ha räknat ut nåt sätt att få betalt för timret.
Jag vet. Det har inte med det att göra.
Jag ville ge dig nåt.
Låt det vara. Snälla.
Sätt dig. Vill du ha en öl?
Vill du prata om det?
Prata om vad?
Jag känner dig. Jag vet när du är arg.
Men om du inte vill prata om det, är det okej.
Mamma litar inte på mig.
Varför tror du det?
Hon lägger sig i allt.
Jag fick bli föreståndare men hon kontrollerar allting.
Jag beställde nya täcken och hon sa att jag var slösaktig.
Vad har hänt? Har ni bråkat?
Nej, det är lugnt. Det är inte bara det.
Det har varit annorlunda på sista tiden.
Jag känner mig liksom utanför,
som om hon är irriterad och jag inte kan göra nåt rätt.
Din mor har stort kontrollbehov.
Hon är krävande ibland.
Inte mot mig, men jag har sett hur hon behandlar dig.
- Har du? - Ja, ibland.
Hon tror att det är något fel på mig.
Att jag är oduglig.
Det tror jag inte att hon tror.
Jag vet att du inte är oduglig.
Och du vet det, så det är du inte. Eller hur?
Jag vet inte, Emma.
Om nån alltid ser på en som om man gjort nåt fel,
talar till en som om man gjort nåt fel,
behandlar en som om man gjort nåt fel,
då börjar man tro att man gjort nåt fel.
Lugna dig.
Lätt för dig att säga.
Ingen har anklagat dig för nåt, i tysthet,
dygnet runt.
Sånt kan göra vem som helst tokig!
Få en att tro att man har gjort det!
Vad då?
Det går inte att förklara, Emma. Jag tänker inte prata mer.
KONTOR
Sluta gå iväg från mig!
Sluta! Du måste lugna ner dig!
Det kan jag inte! Det är hennes fel!
Varför stirrar du på mig så där?
Det här är inte okej. Du kan inte behandla mig så här.
Vad har jag gjort?
Vill du veta det, mamma?
Jag tänkte ta skulden för miss Watson.
Jag försökte. Jag ville. Du lät mig inte göra det.
Var kommer det in plötsligt?
Jag stannade ju i den här världen för din skull.
Nu pratar du om mig bakom min rygg.
Du hotar mig, som om det var jag som dödade flickan. Bestäm dig!
Jag tror inte att det var du.
Ljug inte för mig.
Norman.
Vad spelar vi för spel idag, mamma?
Jag mördade inte Annika. Jag körde henne in till stan!
Jag vet, Norman.
Jag vet det också, mamma.
Jag vet, för jag kommer ihåg allt från den natten.
Jag har gått igenom det tusentals gånger.
Jag svimmade inte. Jag gjorde inget fel.
Jag vet.
- Jag vet. - Rör mig inte!
Gå din väg! Sluta!
Dödade du henne?
Sluta, mamma.
Jag försöker bara hjälpa dig.
Jag kommer inte ihåg.
Det är suddigt inne i huvudet.
Kom ihåg när du var instängd i lådan
och inte kunde komma ut
och trodde att du skulle dö nere i jorden?
Du kom ju ihåg allting då?
Du sa att du hade dödat miss Watson.
Det gjorde jag.
Lägg dig i badkaret, raring.
Lägg dig i vattnet, med huvudet under.
Håll andan.
Försök få tillbaka känslan av att vara instängd i lådan.
Då kanske du kommer ihåg hur du dödade Annika.
Får jag prata med dig, Norman?
Norman? Mår du bra?
Norman, svara!
Norman! Norman!
Norman, andas!
Andas! Andas, snälla du. Andas!
Förlåt. Förlåt.
Förlåt mamma.
Du ska bara vila.
Jag måste springa ner och stänga kontoret.
Jag kommer tillbaka med te åt dig.
Tänk om jag dödade henne, mamma?
Jag är strax tillbaka.
Gud. Förlåt.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Förlåt.
Annika?
Milda makter. Du lever. Du lever.
Hur är det? Hur är det?
Åh, Gud! Åh, Gud!
Åh, Gud!
- Ta det här. - Åh, Gud!
Använd det. Gör nåt med det. Det är viktigt.
Använd det för dig och din son.
Va?
Nej. Åh, Gud! Nej, nej, nej!
Nej. Annika!
Okej.
Larmcentralen. Vad gäller det?
En person har blivit skjuten. Jag är på Bates Motel. Highway 88.
Var snäll och skicka hit nån! Jag tror att hon är död.
Swedish